Guyana i Sør-Amerika.
Et land dekket av uutforsket regnskog som nå trues.
Hvis vi frykter for å miste arter, må vi prøve å bevare skogene.
I tre uker har et team bestående av forskere og filmskapere-</>
-katalogisert dyrene som skjuler seg i denne villmarken.
Det er et helt utrolig sted.
De utforsker et av verdens rikeste og mest uberørte regnskoger.
Fantastisk.
Det fins et utrolig mangfold her.
Det er vanskelig å tenke seg at alt dette kan forsvinne.
Nå har teamet delt seg opp og begitt seg ut på to oppdrag.
Gordon og George ferdes på en elv-
-der dyrene viser seg å være helt uredd mennesker.
Området kan bli ødelagt på veldig kort tid. Det er fælt.
Justine leter etter et av planetens rareste dyr.
Klatrerlaget er først med å bestige et fjerntliggende fjell.
Jeg liker ikke dette. Herregud!
Steve Backshall lider.
De tilbrakte natten 115 meter over bakken, hengende fritt.
For første gang lurer jeg på om jeg virkelig takler dette.
Guyana, like stort som Storbritannia...
Det er et av få land der regnskogen fortsatt er urørt.
På andre siden av grensen i Venezuela...
...møter trærne en uvanlig fjellkjede.
Klatrerlaget tilbrakte natten høyt oppe på denne klippen.
Å våkne på feil side her er ikke noe alternativ.
Hallo.
Det er skremmende.
Jeg har nok aldri våknet på et mer fantastisk sted.
Man kan se helt til Brasil.
Det er vakkert med de små skyene og lyset.
Fjelltoppene her har vært isolert i titalls millioner år.
De er et glemt rike med merkelige dyr og planter.
Ingen har tidigere besteget Upuigma.
Hvis de når toppen, håper de å oppdage nye arter.
Jeg håper at vi kommer lenger i dag enn vi gjorde i går.
Jo kortere tid vi klatrer-
-desto mer tid har vi på oss til å finne dyr.
Steve er en dyktig klatrer, men må jobbe for å henge med.
Over sikringen til høyre er det en løs klippeblokk.
En farlig blokk over Ivan. Rør den ikke, hva du enn gjør.
Her har jeg en stor blokk som er i ferd med å løsne.
Den er stor som en fryseboks.
Om den løsnet... Herregud, det vil jeg ikke engang tenke på.
Sprukne klippeblokker nedenfor vitner om fjellets upålitelighet.
Hvordan skal jeg komme rundt den?
Herregud... Den der sitter også løst.
Søren.
Stram tauet, John!
Vær så snill, ikke løsne...
Herregud...
Det er en av de nifseste tingene jeg har gjort.
Jeg er heller ikke høy i hatten, så bare fortsett.
Kameramann Keith er også i en utsatt posisjon.
- Står du også på noe løst? - Jeg står ikke på noe.
Herregud...
Jeg liker ikke dette.
På den andre siden av grensen brer Guyanas jungel seg ut.
Landet vil bevare skogene sine-
-men det er et fattig land og tømmer gir store inntekter.
Gordon Buchanan og George McGavin-
-er på vei mot et fjerntliggende område som snart kan bli hugget.
Deres mål er kilden til den avsidesliggende Rewaelven.
Foran dem ligger flere kilometer ville stryk.
Jøss, det ser kjapt ut.
Jeg har problemer med å forestille meg-
-hvordan vi skal kunne ferdes på elven.
Vi møter hindre som vi må slite for å ta oss over.
Naturen lenger oppe beskyttes av disse forræderske strykene.
Fiskere som har vært der oppe snakker om dyr som er uredd folk.
Nå må vi avgjøre hva vi virkelig må ha med oss.
Vi har tre båter og tre motorer.
Drivstoff, mat, utstyr... Det er mange ting.
De er ikke de eneste som prøver å komme seg oppover strykene.
Det fins titusener av småfisk her.
Alle er på vei opp gjennom denne sprekken.
Det er det eneste stedet der de faktisk kan hoppe opp.
Jeg har aldri sett noe lignende.
Man trenger ikke sulte her.
Se på dette. Det er helt uvirkelig.
Stakkars. De er helt utmattet.
George og Gordon har det ikke stort bedre.
Båten dras med av strømmen. Velter den, mister de utstyret.
De kjemper for å gjenvinne kontroll over den.
De klarer å holde fast i den.
Det var veldig dypt. Det er noen utrolige krefter.
Man tror at det går bra, men plutselig tar strømmen båten.
Man må være forsiktig.
Det er tre strekninger med stryk. Utstyret må dras på land.
Støtteteamet består av en tidligere militærsykepleier-
-en kokk, fem båtførere og en guide.
Har noen en machete?
Dette er bladskjærermaur. De gjør det samme som oss, faktisk.
Vi bærer tung bør gjennom jungelen. Det er veldig likt.
Noen mindre arbeidsmaur får haik.
Det fins små fluer som flyr over maurene.
De prøver å legge egg i hodet på de maurene som bærer ting.
De har utviklet et forsvar ved at små maur sitter på bladene-
-og jager bort fluene. Det er et smart triks.
Hvis man ser en maur som har hatt et flueegg i hodet...
Egget klekkes inni hodet og til slutt faller hodet av.
Det faller ned og ruller av sted, og en flue kommer ut.
Det var det siste utstyret.
Nå har vi bare de tre båtene igjen. Så er vi ferdige.
På mer enn én måte...
Det er den varmeste tiden på dagen, og det verste gjenstår.
Væskemangel og utmattelse er en fare å regne med.
Steve har besteget noen av verdens høyeste fjell-
-men klatringen på Upuigma tester hans evne og utholdenhet.
Herregud... Det er sånn jeg skal gjøre.
Jeg har ikke noe fotfeste.
Nei!
- Gikk det bra, Steve? - Nei, jeg falt nettopp av.
Kan du klatre videre?
Det er umulig å klatre oppover tauet med bare hender.
For øyeblikket sitter han fast... 250 meter oppe i luften.
På tre...
George og de andre har slept på utstyret i fire timer.
Den siste båten er tyngst.
Fint, nå er vi nesten oppe!
Forsiktig.
Vent...
De klarte det til slutt.
Det er ikke lett å komme inn i paradiset.
De ser straks at elven syder av liv.
- Var det der en kjempeoter? - Ja, der er den.
Der løper den ned.
Der er de. Fantastisk, det er tre stykker.
Kjempeotre løper ned mot vannet for å sjekke ut de fremmede.
Etter to timer på Rewaelven ser vi store, sjeldne dyr.
Området er helt urørt.
For en følelse det er å være tre meter fra en kjempeoter.
Dyrene later ikke til å bry seg om nykommerne.
Araer. Dette er første gang jeg ser dem i all sin prakt.
De flyr alltid over en, så man ser bare en mørk silhuett.
- Man ser ikke de fantastiske fargene. - De er så vakre.
- Så mye mellom vingespissene? - Ja. De er store.
Det er en papegøyeart.
Sånne som pirater har på skulderen i tegnefilmer.
Gordon, min gutt...
Siden George og Gordons besøk har man planlagt å hugge trær her.
Dyrelivets framtid er usikker nå.
Fikk du den, Gordon?
De kan være de siste biologer som filmer skogen i dens urørte stand.
På turen håper de å finne noen av Guyanas mest imponerende dyr.
Mektige ørner, store katter og kjempeslanger.
Nå har jeg problemer.
Steve henger fortsatt fritt 250 meter oppe i luften.
Laget skal prøve å få ham inn mot veggen.
Han får en ting som hjelper ham å komme seg opp tauet.
Pass hendene nå. Hold ikke i det blå tauet.
Pass hodet. Her kommer den.
Hvordan fungerer denne?
Begynn med å åpne karabinkroken.
Løft opp den røde delen litt. Åpne den ved å dra i den.
Sett den fast rundt tauet.
- Fungerer det? - Ja.
Fint at dere er med.
Steves bekymringer er ikke over ennå.
Sikkerhetstauet er lagets livline.
Det må ikke skure mot de skarpe klippene.
Tauet skurer veldig mot klippene.
Det kommer til å gå av...
- Keith, kanskje jeg treffer deg da. - Ingen fare, jeg er godt sikret.
- Nå er det grønt. Alt er bra. - Bra gjort.
De kan ikke få flere tilbakeslag. Jo lenger de klatrer-
-desto kortere tid får de på å utforske toppen.
Men det er ingen garanti for at de klarer å komme seg opp.
44 mil mot sørøst går skogen over i naturlige gressletter.
Ville dyr deler plass med kveg fra noen avsidesliggende rancher.
Filmskaper Justine Evans skal prøve å finne dyrene som lever her.
Se der. Vakkert.
Myrområdet her er dypt på visse steder.
Hestene kommer seg lett over, men for oss blir det slitsomt-
-å vade i vannet støtt. Det er en fin måte å ferdes.
Hun er på vei mot skyggene som fins i landskapets skogsøyer.
Jeg prøver å komme gjennom dette slik at jeg kan se etter brøleaper-
-som skal finnes her oppe.
Man ser at noe har gnagd her.
Se her oppe. Dette har en ape gjort.
Kanskje ikke brøleaper. Det kan være ekornaper.
Et godt tegn. Det fins aper her. De har vært her nylig.
Etter en time finner hun et skjulested for flaggermus-
-som bare livnærer seg av blod. Vampyrer.
De har ekkoloddet sitt, sine bladneser og store ører.
Det sitter vampyrer der inne.
Sånne man har mareritt om.
Vampyrene er godt utstyrt for å livnære seg på blod.
Skarpe tenner gjennomhuller huden-
-og to kanaler under tungen benyttes for å suge blodet opp.
Jeg ville ikke sovnet på savannen-
-og fått sånne over meg som slikker i seg blodet mitt.
Man ser avføring på veggen. Det er blod i den.
Mange vampyrer indikerer at det fins mange dyr å livnære seg på.
I natt skal Justine telte på gresslettene.
Ved daggry skal hun lete etter savannens merkeligste dyr.
Maurslukeren.
Det kommer til å bli en slitsom natt.
Har vi bare ett vanntett telt?
Teltene har ingen presenning og de kan ikke festes til bakken.
Det er en katastrofe.
Alt er her inne. Hva gjør vi når det begynner å regne?
Alle kan ikke sove her. Vi får sitte her og søke dekning.
Dyr kommer ikke fram når det regner.
Ikke engang insekter går ut da.
Dessverre må vi vente til det slutter.
Vi har så få dager på oss her. En del av tiden regner bort.
De har håpet å finne Guyanas store rovdyr.
Anakonda, jaguar og harpy.
Og jeg som sa at det ikke kunne bli verre... Grøten er svidd.
Skotter liker ikke brent grøt.
- Regnet har lettet litt. - Ja, det er fint.
Den beste tiden å se jaguar er mellom klokken åtte og ti.
Det er nå, det... Den er snart ti.
Trass i forsinkelsen vil Gordon forsøke.
Nei! En Gasteracantha-edderkopp.
Jeg satte meg nesten på den.
Det er en fantastisk edderkopp som har utrolige harde pigger.
Setter man seg på den, får man vondt.
Den er tungt bevæpnet med pigger.
Vi leter etter den sky jaguaren.
Elven har steget av regnet. Dyrene har trukket seg inn i skogen.
Alle unntatt ett. Pakaen, som er et nattdyr.
Det er en ganske stor gnager.
Man ser den ofte, men ikke om dagen.
Den jages av anakonda og jaguar.
Det er mange dyr som spiser dem.
De pleier å tilbringe dagen under bakken-
-og komme fram om natten, men denne har blitt skremt.
Kom deg vekk nå, herr paka.
En glatt leirebredd ved en elv-
-er ikke noe bra sted for en lubben, liten paka.
Justine får hjelp av en rancheier til å finne kjempemaurslukere.
Han tror at det fins en her i området.
Vi kan binde hestene der.
Dette er interessant. Man kan se at termittuens topp er slått av.
En maursluker har gjort dette.
Det synes å være et fint område med mange termittuer.
Orvin har oppdaget en.
Men maurslukeren har oppdaget dem.
Vi bråket for mye.
Vi er fanget i en sump, og han løper av sted...
Kjempemaurslukere har dårlig syn, men god luktesans.
Hun må nærme seg stille med vinden mot seg.
Fantastisk.
Det er fascinerende å se hvordan den bruker landskapet.
Den har spesialisert seg på det dette landskapet tilbyr.
Mye maur og termitter, hvilket er perfekt for den.
Kjempemaurslukere har ikke tenner-
-men det forlengede hodet gjemmer en 60 cm lang og klebrig tunge.
De er som romvesener. De ser merkelige ut.
Han spiser noe nå.
Han har kjørt hodet ned i gresset.
Han stikker tungen ned i hullene-
-og termittene fester seg på tungen. Han slikker i seg så mange han kan.
De går på tre tær som de har rullet sammen.
Klørne brukes bare når de graver.
De går på knokene, noe som ser merkelig ut.
De er stort sett merkelige. De er spesialister.
Oppdagelsen er Justines siste. I morgen må hun dra hjemover.
Det var hyggelig å se en kjempemaursluker.
Det er første gang jeg filmer en og første gang jeg ser en.
Etter tre dagers klatring befinner Steve seg bare 30 meter fra toppen-
-men det er ikke over ennå.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Det er et feste for foten der, men det der kan falle ned.
Bra gjort.
Jeg tror at jeg ser toppen.
Neste stykke er skikkelig tøft.
Oi, den greia kommer til å løsne.
Herregud...
Han er nesten oppe, men han må klatre over løs jord og røtter.
Fortsett sånn.
Fortsett. Utmerket.
- Ja! - Flott levert, Steve.
Ja!
Fantastisk.
Steves jobb som klatrer er over.
Nå må han ta seg gjennom den tette vegetasjonen-
-før han kan begynne å lete etter dyr oppe på toppen.
Se her.
Vi kom ut i en skog med mose, ananasplanter og bregner.
Dette er en tapt verden.
Resten av teamet leter etter dyr, og Steve utforsker en klippeavsats.
De beveger seg som på spor. Det ser ut som små veier.
Dette er spor etter fugler-
-men disse er etter pattedyr.
En slags ilder eller et halvstort mårdyr, kanskje.
Noe fra mårdyrfamilien, så det fins pattedyr her.
Om vi finner dem, oppdager vi nesten helt sikkert en ny art.
De har bare tre dager på seg til å finne det mystiske pattedyret.
- Bra gjort! Hvem fant den? - Jeg var heldig. Se opp, den hopper.
Se på magen. For noen nydelige farger.
Bra tatt imot.
Jeg får holde ham fast.
Denne frosken står ikke i bøkene om dette området.
Det som er skikkelig vakkert er undersiden.
Den er nøytral på oversiden, men har fine farger i mageregionen.
Det er ganske sterke farger.
Dessverre er det vanskelig å navngi en art uten å ta den med til museet.
For å gjøre det, må vi drepe den, og det vil jeg ikke.
Jeg skal sette den tilbake i ananasplanten her.
Uidentifiserte frosker og ukjente dyrespor. Hva mer skjuler seg her?
Det var en slitsom dag for George og Gordon. Det har sluttet å regne.
Dette var ikke den skarpeste kniven.
Ok, løken er ferdig. Potet?
Jeg har fantasert om lammeskanker i en uke.
Før middag har George arbeid å gjøre.
Etter regnet kommer insektene fram.
Ingen har satt opp en ultrafiolett felle her før.
Hva i...? En sånn har jeg aldri sett før.
Den der tilhører en uvanlig art som det ikke fins mye fakta om.
Her må det være minst 200 arter.
Man kan nok regne med at 5 %-
-eller kanskje 10 % av dem er helt nye arter.
Sånn er det bare.
Om vi kunne redde alle skoger i varme land som Guyana-
-ville vi straks redde mer enn 50 % av alle jordens arter.
Det må være verdt å gjøre det.
Se på den der, den er utrolig vakker.
En blekt elfenbensfarget møll. Hvis man ser fra rett vinkel-
-ser man vakre, gylne perler rundt hele kanten.
Det er helt utrolig.
For et monster. Jeg har aldri sett en sånn. Se hvor stor den er.
For en enorm jordsiriss. Den er kjempefin.
Nå er jeg i mitt rette element. Dette gjør all bæringen-
-og all svettingen bryet verdt.
George må hvile.
Han må stå opp tidlig og lete etter kjempeanakondaen.
På toppen av Upuigma har klatrerne overnattet under et overheng.
Nå gjør de seg klare for nok en dags leting etter dyr.
Klatringen tar hardt på hendene.
Man får store blemmer, særlig der tauene sliter på fingrene.
- Gjør det vondt? - Ja. Det er ikke så ille.
Hundrevis av tårnseilere spiser ovenfor, overvåket av falker.
Fuglelydene har vi hørt uavbrutt siden vi kom hit.
Først trodde vi at det var en flaggermusfalk-
-men de fins ikke så høyt oppe eller i sånt terreng.
Men en fugl som ble sett i 1999-
-på fjellet øst for oss er den oransjebrystede falken.
Mange ornitologer blir nok glade for at de fins her oppe på Upuigma.
Det ser ut som et par med en unge-
-og de tre falkene kommuniserer med hverandre.
De skravler veldig mye.
Mens Ivan utforsker klippeveggen, leter Steve etter pattedyret.
Her er et hull med spor utenfor. Det passer utmerket som hi.
Jeg skal ta meg en titt med et nattkamera.
Det lukter ganske sterkt her inne.
En sånn intens dyrelukt.
Det ser ut som et utmerket hi for et mellomstort pattedyr.
Jeg ser ingenting. Det er mange spor, men ingen avføring.
George og Gordon har fortsatt å lete etter Guyanas største rovdyr.
En av båtførerne tror han har sett en kjempeanakonda i buskene.
- En stor en? - En anakonda?
- Hvis han sier at den er stor... - Da er den stor.
- Der er den store. - Den er virkelig stor.
Kan vi komme inn der?
- Den ligner et bildekk fra siden. - Et veldig stort bildekk.
Gordon skal prøve å snike seg i land-
-og filme anakondaen som ligger på bakken.
Skjæregress...
Gordon er 1,5 meter fra den.
Det der er en stor slange.
Den er fem meter lang. Kroppen er like bred som Gordons midje.
Jeg fjerner noen greiner. Jeg ser den ikke skikkelig.
Jeg har sett en mindre anakonda spise en hel gris.
Den kan kanskje spise opp noe like stort som meg.
Anakondaer dreper ved å bukte seg stramt rundt byttet-
-slik at blodsirkulasjonen stoppes.
Offeret svelges helt.
Om man er redd for slanger, så kan denne gi mareritt.
Tungen er ikke ute. Kommer den ut, kan den merke oss.
Jeg tror at den sover.
Herregud... Den er diger.
Dette stedet er merkelig rikt på dyreliv.
Jeg har aldri hørt eller sett noe liknende.
Det er et kjempenes land.
Øynene er åpne. Se...
Det er flott å se den. Vi bør nok la den være.
De begir seg inn i skogen, der de møter nok en kjempe.
- For et monster! - Det er et enormt stort tre.
Det er et kapok-tre.
Det er enormt! Det er større enn noe annet tre vi har sett.
- Absolutt - Jøss.
- Det er utrolig. - Se hvor store røttene er.
- Se... - Hva har du funnet?
Herregud! Det er ikke mulig!
- En møll som er angrepet av... - Sopp?
Ja, og den har vokst gjennom hele dyret.
Sykdommen får dem til å krype høyere.
Når de dør og sporene spres fra dyret, dekker de en større flate.
Man må passe på hva man spiser i jungelen.
Enkelte ting blir man dårlig av og andre ting vokser inni en-
-til de skyter ut gjennom ryggen eller magen. Her er et eksempel...
I science fiction-filmer prøver de å komme på nifse ting-
-men i den virkelige verden fins det ti ganger verre ting-
-enn vi overhodet kan forestille oss.
Jeg kan vedde på at den soppen ikke er beskrevet.
Den gruppen er lite dokumentert.
For meg er det der unikt.
Det er bare fra luften at man ser hvor stor skogen er.
Guyanas trær holder på 2,7 milliarder tonn karbon-
-og de er viktige i klimakampen.
Men Guyana er et fattig land og må tjene penger på trærne.
Man kan tillate avskoging nå, eller bevare skogene urørte-
-og bytte mot karbonkreditter i framtiden.
Enn så lenge er regnskogen urørt, men det varer kanskje ikke lenge.
Det er den siste natten på Upuigma. Klatrerlaget håper å finne nattedyr.
De har satt ut flere pattedyrfeller, og Steve setter opp UV-lys-
-som skal lokke til seg insekter.
Se på møllene! Se hvor store de er.
Det sitter enorme møll over hele veggen her. Se.
Se hvor stor den er.
Dette er svermer fra sphingidae-familien.
Se hvor stor den er. Sammenlign den med hånden min.
De tilhører alle samme art, med de typiske øyneflekkene her-
-og herlige farger på bakvingene.
Nå har det skjedd noe merkelig.
Lysfellen har lurt tårnseilerne, og de har fløyet inn i fjellet.
Denne er svimmel, men ved bevissthet.
Jeg tror at den kan fly av sted.
Håper at du har det bra.
Takk og lov for det.
Plutselig høres en lyd inne fra pattedyrfellen.
Nei, kom tilbake! Hvor er du?
Nei... Åja, han er der inne.
Han er kjempefin.
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Se på de store ørene og de lange værhårene.
Dette er helt klart et dyr som jakter om natten.
Og han er veldig søt.
Det er ikke mange pattedyr som er registrert i disse fjellene-
-og nye pattedyr finner man veldig sjelden.
Dette er et fantastisk funn som gjør turen hit verdt bryet.
De fikk bare med seg proviant til tre dager.
Nå er det på tide å dra hjemover.
I går natt var et av mine ti beste naturøyeblikk.
Alt skjedde samtidig. Først tårnseilerne, og så møllen overalt.
Og så fant vi musa.
Vi hadde bare tre dager på oss til å se hva som lever her oppe.
Vi har hatt stor suksess, og vi har sikkert funnet nye arter.
Enda mer fascinerende er sporene etter et ukjent dyr.
Jeg håper at noen kommer tilbake og finner ut hva det er.
Det er veldig synd at jeg ble født i denne tiden-
-da det er så vanskelig å finne ville steder der ingen har vært.
Det var deilig å komme til et sted som ikke bare er uutforsket-
-men også veldig spesielt.
Gordon har måttet avbryte frokosten.
Et av Guyanas uvanlige dyr sitter i et tre nær leiren.
Den sitter i treet der oppe. Jeg har aldri sett en harpy før-
-og jeg trodde ikke at vi ville få se en her. Den er enorm.
Jeg vil gjerne gå i land-
-slik at jeg kan zoome inn med det store objektivet.
Vær så snill, ikke forsvinn nå.
Man må prøve å stjele til seg bra bilder.
Man må finne et bra sted og ta det man får.
Denne fuglen kommer til å fly av sted og vi får aldri se den igjen.
Jeg skal sørge for at alt er i.
Se på det der...
Om jaguaren er det pattedyret som er vanskeligst å se-
-så er harpyen utvilsomt den fuglen som er vanskeligst å få sett.
Så vakker.
På dette stedet sier man omtrent annenhver dag-
-at noe er det mest fantastiske man har sett.
Det er større sjanse for at en Jaguar danser fandango gjennom leiren-
-enn at man finner en harpy.
Han holder i restene av en ape. Man ser bakbeina på den.
Det er det harpyer gjør.
De er så store rovfugler at de kan ta store primater.
Klørne er så kraftige at de kan knuse en apes hode med dem.
Gripeklørne er helt enorme.
Så store.
Harpyen er verdens kraftigste ørn, og den er over en meter høy.
Dette føles omtrent som å finne diamanter.
Jo færre mennesker, desto flere dyr-
-og det faktum at vi ser et dyr som harpyen-
-tyder på at det fins mange aper her.
Mange aper betyr at miljøet er svært sunt her.
Og den er helt ubeskyttet.
De kan ødelegge området på kort tid, og det er skremmende.
Uvirkelig. Den er så sjelden. Den er Den hellige gral.
Nå flyr den.
Dette kan være vårt siste øyeblikk med denne fuglen.
Harpyen er teamets siste funn. De skal snart vende hjemover.
Ekspedisjonen har funnet bevis.
Dette er en av de største, urørte regnskogene i verden.
Det er så få steder som er helt uberørte.
Dette er et av dem, og det burde aldri endres på.
I tretoppene og i dypet-
-har de funnet nye, merkelige og uvanlige skapninger.
De er blitt brent, bitt og vært nær ved å stryke med.
De har katalogisert og fotografert hundrevis av dyr.
Vi bør bevare 6 % av jordens flate. Det er en liten overflate-
-der majoriteten av alle jordens dyr- og plantearter fins.
Takk.
George har én siste oppgave igjen.
Å levere rapporten til Guyanas president.
Her er et veldig kort sammendrag av hva vi gjorde på turen.
Vi kommer til å skrive mer i de nærmeste månedene.
Alle rapporter forteller om-
-regnskogens betydning i kampen mot klimaendringene-
-og for reduksjonen av drivhusgasser.
Akkurat dette området er-
-antakelig det mest artsrike på hele planeten. Mangfoldet er utrolig.
Da teamet kom hjem igjen, kom Guyanas president med et utspill.
Han tilbød Englands regjering å bevare regnskogen-
-som en ressurs i klimakampen, i bytte mot økonomisk hjelp.
Verden har begynt å innse regnskogenes enorme verdi.
Ikke bare som hjem for flere millioner arter-
-men som en del av løsningen på et globalt problem.